– Til Peter. Du ved vel, hvor han er? – Er det et fredstilbud?
– Bare giv ham den. – Måske vil jeg ikke være budbringer.
– Giv ham den, eller smid den væk. – I burde ikke bryde sådan.
– Men kassen tyder på, der er håb. – Du ville jo ikke være budbringer.
Sagen er, at Peter har det så skidt, at han ikke kan holde på en skalpel.
Og får jeg ikke min partner tilbage, har vi snart ingen praksis.
– Det er rørende. – Tal dog med ham.
Vores samtaler ender i skænderier. Intet kan ændre på det, der er sket.
Godt, jeg blander mig udenom. Men hvad skal jeg sige om det her?
Sig, han skal skride ad helvede til.
Fik du det hele med, Taylor?
– Jeg ved, du er derinde, Sydney! – Hvad er der nu?
Hvor er mit maleri? Jeg så dig slæbe det væk, tydeligvis for at sælge det.
Du har fuldstændig ret. Og jeg fik præcis det, jeg skyldte væk.
– Præcis? – Er der ekko her?
Du solgte det til ham, du bød mod.
– Du fik en aftale i stand. – Du kender jo alle svarene.
Hvornår har jeg mistet kontrollen? Jeg har brug for de penge!
Hej, det er Carter. Hvordan går det, Sydney?
– Fint. Hvordan har mit maleri det? – Det har det godt i min samling.
Jeg ville invitere dig til en fest.
Det er hjemme hos mig på torsdag.
Jeg holder den for... Southwestern Software Association.
– Er det ham, der købte maleriet? – Hold mund!
– Jeg har ingen planer. – Godt. Det er kl. 19.
– Fint. Så ses vi. – Fint. Farvel.
– Fortæller du, hvad der sker? – Niks.
Men du er altid velkommen. Jeg elsker vores små samtaler.
Hvad foregår der, Samantha?
Jeg er bare enormt frustreret.
Jeg har mulighed for at komme hjem til Maryland til familiekomsammen –
– hvor vi skændes og drikker og spiser krabber fra morgen til aften.
– Hvad er problemet? – Jeg mangler 300 dollars.
Hvis du trænger til hjælp, kan jeg da godt...
Nej, det går nok ikke.
Jeg var heller ikke hjemme til jul, så jeg har ikke set mine forældre...
Hej! Det var godt, jeg løb ind i jer.
Kyle har fødselsdag på lørdag, og vi holder en fest på restauranten.
– Jeg kan godt. – Jeg ved ikke.
Okay, det er kl. 19 og kun sjove gaver.
Det er med ledsager!
Kommer du ikke af sted, kan vi måske gøre det sammen.
Du får besked.
Tak, Billy.
Kimberly... du ved da, man skal have en aftale.
Og hvis du bare vil hilse på, skal det gå stærkt.
– Vores endelige skilsmissepapirer. – Aldrig er det gået så stærkt.
Se, om det er, som du vil have det.
De ser ud til at være standard. Min advokat skal naturligvis se dem.
Det er halvt til hver. Halvdelen af ingenting giver ingenting.
Du kunne have sendt dem herhen med bud... Kimberly...?
Nå, sådan. Hvis du tror, jeg skriver under nu, så tro om.
– Fint, så send dem. – Hvad er der? Græder du?
Du kender mig. Afsked er så sød en sorg.
– Hvad har du nu gjort ved staklen? – Godt spørgsmål.
For resten... den her er til dig fra Amanda.
Hun tænkte, du måske havde brug for nogle af dine ting.
– Sagde hun andet? – Du skulle skride ad helvede til.
Men hun kunne have pakket alt, ikke? Hun lader altså døren stå på klem.
Så tag det som et positivt tegn og begynd at arbejde.
Har du været i røntgenrummet for nylig? Det er tomt.
De har også hentet EKG–udstyret. Snart slukker de også for strømmen.
– Dine vitser hjælper ikke. – Tag dig sammen, Peter!
Du må holde op med at være bange for at være læge!
Kun sjove gaver...
Godt, så ses vi.
– Interessant. – Hvad?
Gæstelisten er mit job. Hold dig til menuen.
Peter og Amanda er ikke på listen. Hvordan kan du gå uden om dem?
– De har ikke lyst til at komme her. – Synes du ikke, vi har et ansvar?
Hun har smidt ham ud. Det er forbi.
Vi inviterer dem, giver dem masser af mad og vin og ser, hvad der sker.
– Nu vil du lege Kirsten Giftekniv? – Ja.
Vi ved jo godt, vi er ansvarlige for halvdelen af deres problemer.
Siden vi kom til byen, er deres forhold gået skidt.
Hvorfor føler du dig ansvarlig?
Din flirt med Peter Burns var ikke et tilfælde.
Men jeg kan jo bare invitere dem selv.
– De kommer ikke. – Jo, de gør.
Stol på mig.
Allison, se den her regning fra Bennett Liquor.
Mr og mrs Jake Hanson. Er der noget, jeg ikke ved?
Det kan vel ikke vare længe.
Nå, tiden løber. Jeg må af sted.
– Får jeg min sidste lønseddel? – Tak. Du har været til stor hjælp.
Mr Hanson... mrs Hanson... held og lykke til jer begge.
– Rørte han ved et ømt punkt? – Jeg vil bare gerne vente lidt.
Jeg tror, du er stor tilhænger af ægteskabet.
– Og nu forbereder du dig. – Det gør du ikke?
– Jo. Det går bare stærkt. – Matt bragte det op og ikke jeg.
Sådan... nu er vi skilt, så vi kan fortsætte arbejdet.
Ja, ja...
Jeg savner også dig, mor. Det gør jeg virkelig.
Okay, vent.
Jane, det er mor. Jeg mener, vores mor i Chicago.
– Hun vil tale med dig. – Jeg ringer hende op.
– Bare et øjeblik. – Jeg ringer til hende, Syd.
Mor... Jane står midt i noget. Må hun ringe tilbage til dig?
Okay. Jeg elsker også dig. Farvel.
Hvis det er til nogen hjælp, skal jeg forsøge at få Jane til at ringe.
Jeg er så træt af, at du blander dig. Jeg ved godt, hvad der foregår!
Først bliver du i december, så bliver du til januarudsalget.
Hvad bliver den næste gode undskyldning?
– Du nyder at ødelægge min familie. – Hvad taler du om?
Min mor græd i telefonen... hun græd! Men du er ligeglad, ikke?
Du har alt for travlt med at finde sammen med dit skøre afkom!
– Jeg har forsøgt at hjælpe. – Eller at blive medejer!
Sydney! Så er det nok! Nu forsvinder du herfra!
Fint! Beskyt hende, og glem mor og mig!
Hvor mange gange har jeg ikke hjulpet dig?!
Efter alt, hvad jeg har gjort for dig, vælger du det frem for mig!
– Hvad har jeg gjort? – Mor, vent!
Mor...!
Det er ikke dig. Det er ikke dig.
– Skal jeg hjælpe dig? – Tak. Det skal bare ind i bilen.
Har du malet det?
Det er virkelig godt!
Jeg lavede dem, mens jeg studerede. Jeg har fundet et galleri til dem.
Hvis de sælger dem hurtigt, får jeg måske til billetten hjem.
Så du ved stadig ikke med Kyles fest?
Jeg ville mægtig gerne gå med dig, men...
Du vil også gerne hjem. Er det dit hjem?
Ja... det er trist at sælge dem. De minder mig om min barndom.
Man kan mærke, der er varme i det.
Og familiesamhørighed. Du er en ægte kunstner.
Du er sød, men der er ingen, der gider købe en ægte Samantha Reilly.
Hej, Megan!
– Var det noget med en cocktail? – Nej tak. Bør du nu også drikke...?
Det gode ved at være næsten død er, at man bliver usårlig.
Skål!
Michael sagde, du græd, da du afleverede skilsmissepapirerne.
Han kan have mistanke om noget. Jeg tror ikke, han skriver under.
Han er bare meget sårbar lige nu. Nu skal vi gribe dagen.
Penge?
– Jeg er ikke ansat af dig mere. – To billetter til Vegas...
Et hotelværelse og kontanter til at spille for. Det er en bryllupsgave.
Han er stadig gift med dig.
Bring ham held ved blackjack–bordet, lad ham få dejlig sex og gratis gin –
– og i næste uge er du mrs Michael Mancini.
– Og du tror virkelig, det virker? – Stol dog på mig!
Gør, som jeg siger, og så bliver han livstidskunde.
Godt, Kyle. Farvel.
– Har du et øjeblik? – Ja, et øjeblik.
Du var så oprevet i Santa Barbara. Vil du med ud at spise i morgen?
– Tak. Men jeg skal til en fest. – Vi kunne tale om det, der skete.
Det her er en arbejdsplads, så koncentrér dig om arbejdet.
Nu ved jeg, at bag jernmasken er der et lille såret pigebarn.
– Du ved intet om mig! – Du er stadig oprevet...
Øjeblikket er gået.
Teen er klar.
– Hvor skal du hen? – Jeg må vist se at rejse hjem.
– Du lovede at blive. – Ja...
Men jeg synes at gøre alle så sårbare.
– Hvad taler du om? Det er noget vås! – Nej, det er ej.
Det er på tide, alle finder tilbage til deres eget liv.
– Generer Sydney dig igen? – Nej... Nej, det er ikke det.
Da du blev født, forventede jeg stor støtte af min søster.
Men hun var bare vred på mig, og vores vrede hobede sig op.
Er det så min skyld, du ikke kan tale med din søster? Fordi jeg blev født?
Nej! Men jeg havde brug for hendes accept, som Sydney har brug for din.
– Du mener altså, jeg sårer Sydney! – Nej, det mener jeg ikke.
Nej, du prøver bare at finde undskyldninger for at rejse.
Jeg har åbnet mit hjem for dig, min butik, mit hjerte for pokker!
Jane...
Hvad har du at rejse hjem til? Den elendige lille lejlighed?
Det liv som et nul? Er det det, du forlader mig for?
Undskyld...
Mor! Vent!
Pas på. Speederen sætter sig fast.
Hvad? Det er ikke alle, der kører Rolls Royce.
Undskyld mig.
Sydney, du kommer lige til tiden!
Jeg har forsøgt at komme væk fra de hoveder i en halv time.
– Er du sulten? – Ja...
Er buffeten ikke der?
Jeg har noget bedre til dig.
Dit køkken er større end min lejlighed!
Sandwich med smeltet ost. Hvad siger du?
Ja! Hvem vil have kaviar, når man kan få færdigskåret ost?
– Ved du, hvordan man laver dem? – Hvad?
Sandwicherne.
Har jeg misforstået noget, eller er de andre ikke professionelle kokke?
Netop. Jeg vil ikke have den lavet professionelt. Sådan er hele mit liv.
Jeg vil have noget... der er uprofessionelt.
Nå... så det er derfor, jeg er her. Jeg skal være inkompetent for dig.
– Carter, vi venter på dig. – Nu? Godt, jeg kommer nu.
– Alt i orden? – Nogle gange hader jeg bare det her.
Jeg skal gerne lave sandwicherne, mens du er væk.
– Carter...? – Nej, glem det. Bare kom med.
Vi vil gerne give dig dette lille tegn på vores påskønnelse –
– da du er Software Associations vigtigste profil i 1996.
– Har de lige givet dig en bil? – Ja.
Det er bare en skam, jeg ikke kan køre.
Tak. Mange tak, alle sammen.
Jeg kan bare sige, at jeg vil blive ved med at... vride min hjerne.
– Den er flot! – Kan du lide den?
Ja, sammenlignet med min bil er det en limousine.
– Så tag den. – Ja ja...
Det er din spøg, ikke?
Undskyld, jeg afbryder, men der er nogle, der gerne vil træffe dig.
Behold den.
Hvad sker der?
– Hvad sker der? – Vi er sandelig i højt humør.
Jeg har haft en dårlig dag. Og jeg hader våben.
Det er bare en gave til en fyr, der har fødselsdag i morgen.
Du skal møde hele slænget!
– Du har intet sagt. – Vi er lige blevet inviteret.
– Vi skal ikke til fest. – Jo, vi skal. Det er mine venner.
– Er det vin? – Ja, og hvad så?
– Ingen alkohol i mit hjem! – Du vil jo kontrollere alting...
Jeg har det faktisk fint, og måske bør du slappe lidt af.
– Vær ikke overlegen. – Tør du ikke give slip?
– Hold kæft! – Hvor er jeg bange!
Nej, du er fuld, er du!
Nej, jeg har et pilleproblem, og du har et alkoholproblem.
– Undskyld! Har du det godt? – Du holder dig væk!
Det må du altså undskylde, Matt.
Mor!
Mor, er du derinde?
– Hun er ikke hjemme, Jane. – Hej. Ved du, hvor hun er?
Jeg håbede, hun var hos dig. Hendes chef ringede. Hun er ikke på arbejde.
– Måske bør vi ringe til politiet. – Lad os nu ikke gå i panik.
– Men du bør vide noget om din mor. – Har hun fortalt dig om mig?
– Det behøvede hun ikke. – Ved du, hvor hun er?
Jeg har en anelse.
Sherri og jeg mødtes, da hun startede i mit vikarbureau.
Der var noget særligt ved hende. Hun var både stærk og skrøbelig.
– Har I så kommet sammen lige siden? – Periodevis.
Din mor er svær at komme ind på. Det stammer måske fra skuespilleriet.
Hun kan virkelig lægge en facade.
Der gik flere år, før hun fortalte, hun havde givet et barn fra sig.
Jeg mener... dig.
– Er hun herinde? – Jane...
Hun kom aldrig over, at hun gav dig fra sig.
Hun er bare blevet bedre til at håndtere smerten.
Da du kom tilbage, vældede det hele op igen.
– Er hun alkoholiker? – Nogle gange bedøver hun smerten.
– Jeg bør nok tale med hende først. – Nej... jeg er hendes datter.
Mor...
Hvem har vi her...!
Og hvem har vi dér!
Viser du min datter rundt i kvarteret, Ed?
Hvad synes du? Jeg lever nok ikke op til dine store forventninger.
– Lad mig tage dig med hjem. – Jeg klarede mig så godt...
Jeg havde et job, en god ven, og nu kan jeg ikke engang gå ud...
... og tage en drink uden... "Mor, vi skal hjem!"
– Hold op, mor. – Hold op med at kalde mig det.
– Du må acceptere, at du er min mor! – Det vil jeg ikke.
Jeg vil ikke kvæles! Du vil være sammen med mig døgnet rundt –
– fordi du ikke har andre, for dem har du nemlig også kvalt.
– Hvornår lykkedes det dig sidst? – Sherri... Hvad er der med dig?
Hader du dig selv så meget, at du vil få os andre til at hade dig?
Jeg hader dig ikke, mor.
Det bør du gøre.
For jeg er en taber.
Jeg gav mit barn fra mig af ren og skær selviskhed.
Nej, du handlede rigtigt. Du kunne ikke handle anderledes.
Du var bare bange. Det er vi alle nu og da.
Ja... men jeg er angstens dronning.
Beklager...
Nu tager vi dig med hjem. Kom...
Kom, Sherri. Du har fået nok.
– Hvad foregår der her? – Jeg har tænkt hele natten...
Og selv om det er min drømmebil, kan jeg ikke tage imod den.
Vil De lige hænge på? Tak.
Sydney, jeg har fået den gratis.
Når man begynder at give gaver, der er så dyre, bliver forholdet skævt.
Det er allerede skævt. Du betaler 40 pct. i skat, og hvad betaler jeg?
Måske betragter du mennesker på den måde, men det gør jeg ikke.
Kan du lide bilen, så behold den, ellers giver jeg den til velgørenhed.
Ville du forære bilen væk under alle omstændigheder?
– Så beholder jeg den! – Godt!
– Herligt! – Jeg må tilbage til min samtale.
Vent, vent!
– Må jeg ikke engang køre dig en tur? – Jeg har møder hele morgenen.
Kan en millionær ikke pjække lidt?
– Mødet begynder nu. – Jeg kommer nu, Walter.
– Han holder dig i kort snor, hva'? – Jeg ringer til dig... snart...
Ja... fint...
Gør, hvad du vil...
– Hvor har jeg det godt her. – Jeg må snart videre.
Jeg ser dig kun en time om dagen. Arbejder du ikke, er du træt.
– Jeg er læge. Det hører med. – Kan vi ikke holde fri et par dage?
Skal vi ikke fejre, at du har skrevet skilsmissepapirerne under?
Jeg har faktisk ikke skrevet dem under endnu.
Der er så meget, der skal ses igennem.
– Du vil ikke skrive under, vel? – Megan...!
– Bare sig det! – Selvfølgelig vil jeg det!
Det er faktisk en god idé at tage af sted en weekend sammen.
– Bare bestem tid og sted. – Vegas næste uge. Min omgang.
Fedt! Glimmer, glamour og vibrerende senge. Det er lige mig.
– Amanda... du er så stille. – Jeg har meget at tænke på.
– Vil du tale om det? – I er helvedes glade, hva'?
Ja... hvor er din mand?
Jeg aner det ikke, og jeg er også bedøvende ligeglad.
Måske skal vi tale om vejret.
– Skal vi tage noget mere mad? – Herlig idé.
Peter, Amanda er her! Kyle havde en skør idé om, det ville hjælpe jer.
Vil du give Kyle den her? Tak.
– Det er godt at se dig, Amanda. – Det her virker lidt planlagt.
– Jeg anede ikke, du var her. – Jeg tror dig ikke.
Øjeblik!
Vi har ikke talt sammen i flere dage...
Du er min hustru og... jeg savner dig, og jeg elsker dig.
– Det viser du ikke særlig godt. – Jeg beklager det i Santa Barbara.
– Men skal det virkelig være slut? – Måske.
Lige nu vil jeg hverken tænke på det eller dig.
Godt, så venter jeg. For evigt om nødvendigt.
Hej. Kommer du for at sige farvel? Jeg hører, du solgte malerierne.
Jeg besluttede mig for ikke at tage af sted.
– Hvorfor? – Der er sket noget mystisk noget.
Galleriejeren sagde, alle malerierne blev købt af ét menneske.
Det må være en stor fan.
Hvor skal du hen? Vil du fortælle, hvad du søger?
Da jeg spurgte, hvordan min samler så ud, sagde hun, at han var...
... nuttet, midt i tyverne, dejligt smil, krøllet brunt hår...
– Mit skab er så rodet. – Hvad betyder det mellem venner?
– Jeg vidste det! – Okay, jeg er skyldig.
Jeg gik forbi galleriet, og jeg så dine billeder –
– og så slog det mig, at købte jeg dem, ville du have råd til billetten.
Jeg vidste, det betød meget for dig, så jeg tænkte "hva' pokker"...
Hvem kunne have vidst, at du var sådan en utrolig betænksom...
... sød... og sexet fyr...?
Sexet? Siden hvornår?
Lige nu.
Jeg er ikke sexet. Det er du.
Du dufter dejligt...
Vækkede jeg dig?
Nej, men da du ikke var der, troede jeg, du syntes, at det i går...
– Hold op! Det var pragtfuldt. – Enig.
Bliv dér.
Hvad synes du? Et til hver væg.
Jeg synes, du er dejlig, Billy.
Gør du? Sjovt... Jeg har det ligesådan med kunstneren.
– Taylor, kommer du eller hvad? – Jeg kommer nu, skat!
De har ringet til dr. Peter Burns. Læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Det er Taylor. Jeg ville bare sige, det var dejligt at se dig i går.
Jeg ville bare sikre mig, du havde det godt. Jeg tænker på dig.
– Taylor! – Farvel.
Hvorfor tager det så lang tid?
– Undskyld, er den stol optaget? – Nej... værsgo.
Det holder aldrig.
Ring 112! Vi må have fat i en læge!
Ring! Hun skal have læge!
Jeg er læge! Undskyld mig. Flyt ikke på hende!
Hun har slået halsen ind mod rattet.
Hun trækker ikke vejret. Hun skal ned at ligge.
Hun skal flyttes, ned at ligge, men hovedet skal holdes i ro.
Jeg flytter hende på tre. En... to... tre...
Læg Deres hænder bag hovedet. Hold hovedet i ro. Har De fat?
Læg hende ned. Jeg har hovedet.
– Klarer hun det? – Har én her en kniv?
– Jeg skal bruge en kniv! – Hvad vil De? Forsvind!
Får hun ikke ilt til hjernen, dør hun. Jeg må udføre en trakeotomi.
– Jeg skal bruge en kniv! – Kan du bruge den?
– Hun trækker vejret! – Hun klarer den.
Tak... tak skal De have!
Tag ham! Tag ham! Ja!
– Jeg håber ikke, jeg forstyrrer... – Hvad vil du?
Jeg arbejdede med noget på kontoret, og så ville jeg høre din mening...
Det er lørdag, så jeg skal ikke se på dig før mandag.
Det er vigtige kunder.
– Nej, det er løgn! – Er du virkelig football–fan?
– Jeg nyder at se mænd få smerte. – Det overrasker mig ikke.
Hvem fører?
– Hvad laver du? – Jeg har selv satset 100 dollars.
Jeg har satset 200! Så hvis du bliver, er det uden underholdning –
– du holder dig fra mine chips, og du tier stille.
Kom så, kom så!
– Hej. – Hej. Jeg burde have ringet først.
Men jeg ville fortælle, at Michael tager med til Vegas.
– Perfekt! Målet er næsten nået. – Må jeg komme ind?
Jeg vil også vise dig noget.
"Pludselig død og lemlæstelse"... Hvor mange forsikringer har du købt?
Nok til at få Michael på fode og give jer en god start på ægteskabet.
Hvad er der galt?
Jeg ved, du gør det for Michaels skyld, men...
... det har også forandret mit liv, så jeg vil bare sige tak.
– Ingen årsag. – Jeg må af sted.
Det her vil lyde underligt, men jeg vil virkelig savne dig.
Jeg kan ikke gøre for det...
Jeg føler mig knyttet til dig, og jeg betragter dig som en ven.
– Hvad gør jeg uden dig? – Gift dig med Michael.
Jeg glæder mig sådan til et liv på mine egne betingelser.